Inget varar för evigt. Men ett evighetsträd ska få bli stort och gammalt. Biosfärkontoret driver…
Insatser för att pungmesen ska trivas
Pungmesen är en lika sällsynt som speciell fågel. Vattenrikets omväxlande natur är en av få platser i Sverige där den finns och häckar. Nu görs insatser för att den ska trivas ännu bättre.
Pungmesen är den enda europeiska fågel som bygger fritt hängande bon. Det ser ut som en vante som dinglar längst ute på en smal björkgren. Arten har sedan 90-talet minskat kraftigt i antal och bedöms idag som starkt hotad i Sverige. Kristianstads Vattenrike är ett av kärnområdena för pungmesen och under 2019 konstaterades fem häckningar varav tre lyckades.
Fågelentusiasterna Peter Öhrström, Olof Persson och Mats Johannesson har inventerat pungmesen i Skåne under många år och kämpar för att artens livsmiljöer ska bevaras.
-De kontaktade oss på Biosfärenheten med önskemål om att vi ska göra åtgärder för att förstärka de biotoper som finns så vi kan få fler häckningar, säger naturvårdssamordnare Pyret Ovesson.
I november åkte de ut och kikade på lämpliga platser på kommunägd mark. Åtgärderna koncentreras till naturreservat Årummet, Härlövs våtmark och Hercules där det finns eller har funnits häckningar.
I dagarna är John Nordqvist igång med motorsågen. Det handlar både om att röja för att öppna upp buskage och att plantera björkar. Förutom kunskap, utrustning och intresse krävs en känsla för vilken miljö pungmesen trivs bäst i.
Pungmesen har speciella krav på sin omgivning och häckar vid vegetationsrika våtmarker med träd och buskage av björk och salix i kombination med öppna högörtsängar. De vill ha en särskild nivå av succession – en viss höjd på björkar med hängande grenar, kombinerat med kaveldun och sälg i en igenväxningsfas mittemellan igenvuxet och öppet.
John Nordqvist kliver fram ur en björkdunge intill en dunge där Härlövsängaleden korsar Helge å. Ett övergivet bo dinglar på en gren som bevis på att det är en plats där pungmesen kan trivas.
-Genom att öppna upp lite mer hoppas vi få fler häckningar i området. Mer ljus till de hängande grenarna i söder och väster och mot vattnet där det finns kaveldun att bygga boet med.
I år är det nog för öppet för att de ska trivas. Effekten kommer förmodligen på sikt. Restaureringarna som är på gång kommer att gynnar fler arter. Det som är bra för pungmesen är även bra för till exempel gräshoppssångare och näktergal.
Text: Åsa Pearce
Foto: Patrik Olofsson/N och Åsa Pearce